![](https://suomenluonto.fi/wp-content/uploads/2023/06/housumehilainen_naaras_netti.jpg)
Housumehiläinen
Dasypoda hirtipes
Ulkonäkö ja tuntomerkit: Suurikokoinen, 12–15 milliä, ja yleisilme hyvin karvainen. Keskiruumiin karvat punaruskeat. Naaraan takaruumis musta, takaruumiin jaokkeiden reunoissa valkoisia ripsikarvoja. Koiraan takaruumiin kilvet mustat, tiheät karvat punaruskeat–kellertävät ja vanhemmiten harmaat.
Naaraan takimmaiset jalat tiheän ja runsaan keltaisen karvan peitossa, kuin sillä olisi housut jalassa.
Elintavat, ravinto ja lisääntyminen: Housumehiläisiä löytää hiekkapohjaisilta kangasmailta, hiekkakuopilta ja merenrantojen hiekkavalleilta. Naaras kerää siitepölyä lähinnä keltakukkaisilta asterikasveilta, kuten syysmaitiaiselta ja keltanoilta, eli se on ravintonsa suhteen erikoistunut eli oligolektinen. Koiraat käyvät myös kaunokeilla, ruusuruoholla ja pelto-ohdakkeella. Housumehiläinen kaivaa pesänsä maahan jopa lähes metrin mittaisen käytävän päähän, missä kasvillisuutta on vähän tai ei lainkaan. Pesiä voi olla maassa miltei vierivieressä.
Levinneisyys ja runsaus: Suomessa itäinen laji, joka harvinaistuu länteen ja pohjoiseen. Esiintyy runsaimpana Salpausselkien kaakkoispuolen hiekkakentillä.
Heimo: Vyömehiläiset (Melittidae). Suomessa elää viisi vyömehiläislajia, jotka kaikki pesivät erakkoina maassa. Monilla heimon lajeilla on takaruumin selkäkilpien reunoissa vaaleita karvavöitä, josta heimo on saanut nimensä. Vyömehiläiset edustavat mehiläisten sukupuun vanhinta haaraa. Niillä on evolutiivisesti vanhoja ja alkukantaisia rakenteita, kuten lyhyt kieli.
Tiesitkö: Housumehiläinen on Suomessa runsastuva, itäinen laji ja täällä levinneisyytensä pohjoisrajalla. Etelämpänä Euroopassa lajin levinneisyys on laaja, mutta se esiintynee runsaimpana Pohjanmeren rannikon hiekkadyyneillä.