![](https://suomenluonto.fi/wp-content/uploads/2023/06/valkosaarialpimehilainen_naaras_netti.jpg)
Valkosäärialpimehiläinen
Macropis europaea
Ulkonäkö ja tuntomerkit: Pituus 8–10 milliä. Ruumis väriltään musta, takaruumis kiiltävä. Eturuumis ja pään sivut harvan, lyhyen ruskean tai harmaan karvan peittämät. Takaruumiin takaosassa valkoisia ripsivöitä. Sääret ovat paksut ja naaraalla nimensä mukaisesti tiheän valkoisen karvan peittämät. Naama on keltainen koiraalla, mutta musta naaraalla.
Elintavat, ravinto ja lisääntyminen: Valkosäärialpimehiläinen rakentaa pesänsä maahan, mielellään saviseen rantatörmään. Käytävät ovat yleensä noin 30 senttiä pitkiä.
Mehiläinen kerää ranta- ja tarha-alpin kukista siitepölyä ja kukkien erittämää öljyä. Meden hausta valkosäärialpimehiläisen voi tavata muiltakin kukilta, kuten kurjenjalalta, rantayrtiltä tai rönsyleinikiltä.
Levinneisyys ja runsaus: Valkosäärialpimehiläinen elää kosteilla niityillä, mutta saattaa ilmestyä pihapiiriin tarha-alpien houkuttelemina. Laji on lennossa kesäkuun lopulta elokuun loppuun. Se elää laajalti Etelä- ja Keski-Suomessa, mutta on tavattu Oulun ja Tornion seudullakin.
Heimo: Vyömehiläiset (Melittidae). Suomessa elää viisi vyömehiläislajia, jotka kaikki pesivät erakkoina maassa. Monilla heimon lajeilla on takaruumin selkäkilpien reunoissa vaaleita karvavöitä, joista heimo on saanut nimensä.
Tiesitkö: Alpimehiläisillä on erinomainen kyky löytää ravintokasvejaan ranta- ja tarha-alpeja, ja niitä tapaa usein alpien kukista.