Pääkirjoitus: Itämeressä sardiinit uivat
![](https://suomenluonto.fi/wp-content/uploads/2019/10/sardiini-1000x648.jpg)
Kuva: Nick Upton / Alamy
Jokunen viikko sitten Islannista kuultiin uutisia, joiden mukaan villakuoreet olivat jättäneet Islannin ja vaeltaneet pohjoisemmas Grönlannin vesille.
Se oli jälleen uusi takaisku Pohjois-Atlantin ja Norjanmeren meriekosysteemeille.
Villakuoreiden massaesiintyminen keväällä ja alkukesällä on kattanut pöydän monelle: ihmisten lisäksi turskalle, pyöriäisille, valaille, lunneille, kiisloille, pikkukajaville ja suulille.
Moni suu jää vaille ruokaa, kun villakuoreet muuttavat pohjoiseen. Linnuille niiden perässä pysyminen on vaikeaa, sillä myös pesimäpaikkoja olisi kyettävä löytämään riittävän läheltä kalojen uusia parveilualueita.
Pohjoisten merialueiden lämpeneminen on jatkunut jo useamman vuosikymmenen, ja ekosysteemimuutokset ovat olleet jopa nopeampia kuin maaympäristöissä. Myös Pohjanmeren kalalajisto on muuttunut, kun eteläisiä lajeja on saapunut alueelle samalla kun kylmän veden suosijat ovat vetäytymässä pohjoisemmaksi.
Suomalaisittain uppo-outojakin, lähinnä portugalilaiselta kalatiskiltä tuttuja lajeja muuttaa pohjoiseen: sardiini, sardelli, rusotäplämullo, isokurnusimppu, punakurnusimppu, sinisuusimppu, partaturska, pietarinkala, piikkimakrilli ja makrilli.
Monien kalojen ravintonaan käyttämän planktoneliöstön runsauden ja levinneisyyden muutokset ovat nekin olleet merkittäviä, mutta tutkimuksissa on saatu vahvaa näyttöä siitä, että kalat ovat liikkeellä pohjoiseen ennen muuta meriveden lämpenemisen takia. Nopeasti lisääntyvät, vapaan veden keskikerroksen eläjät, kuten sardiini ja sardelli, eivät ole sidoksissa tiettyyn elinympäristöön, mutta oikea veden lämpötila on niiden lisääntymiselle olennainen asia.
Sekavassa muutosvaiheessa sardiini ja sardelli eivät ole vielä kyenneet muodostamaan kalastettavia kantoja Pohjanmerellä. Ne ovat kuitenkin valloittaneet koko Pohjanmeren ja ovat asettuneet jo Itämerellekin.
Itämeri on niin vähäsuolainen, että sardiini ei ilmaantune Suomen vesille, mutta Tanskan salmissa ja Puolan rannikolla se esiintyy jo säännöllisesti. Ilmastonmuutoksen myötä vanhan sardiinilaulun sanat täytyy päivittää.